Jézus és Nikodémus.
3 1Volt a farizeusok köztegy Nikodémus nevű zsidó tanácsos. 2Éjnek idején fölkereste Jézust. „Rabbi, szólt hozzá, tudjuk, hogy Istentől jött tanító vagy, mert senki sem tud ilyen csodákat művelni, mint te, ha Isten nincs vele.” 3Jézus erre kijelentette neki: „Bizony, bizony mondom neked, ha valaki újra nem születik, nem látja meg Isten országát.” 4„Hogyan születhetik valaki, mikor már öreg?” – Vágott szavába Nikodémus. „Csak nem térhet vissza anyja méhébe, hogy újra szülessék?” 5Jézus megmagyarázta: „Bizony, bizony mondom neked: aki nem születik vízből és (Szent)lélekből, nem mehet be Isten országába. 6Ami testből születik, az test, de ami lélekből születik, az lélek. 7Ne csodálkozzál, hogy azt mondtam neked: Újra kell születnetek. 8A szél ott fúj, ahol akar. Hallod zúgását, de nem tudod honnan jön és hová megy. Ez áll mindarra, aki lélekből született.” 9„Hogyan lehetséges ez?”– kérdezte Nikodémus. 10Jézus így felelt: „Te Izrael tanítója vagy és nem érted? 11Bizony, bizony mondom neked, arról beszélünk, amit tudunk, 12s arról tanúskodunk, amit láttunk, de tanúságunkat nem fogadjátok el. Ha földiekről beszélek és nem hiszitek, hogyan fogjátok elhinni, ha majd mennyeiekről szólok? 13Senki sem emelkedett föl a mennybe, csakaz, aki alászállott a mennyből: az Emberfia, (aki a mennyben van). 14Amint Mózes felállította a kígyót a pusztában, úgy fogják fölmagasztalni az Emberfiát is, 15hogy mindaz, aki hisz benne, el ne vesszen, hanem örökké éljen. 16Úgy szerette Isten a világot, hogy egyszülött fiát adta oda, hogy mindaz, aki hisz benne, el ne vesszen, hanem örökké éljen. 17Isten nem azért küldte Fiát a világba, hogy elítélje a világot, hanem hogy üdvözüljön általa a világ.